![Zkažená mládež / Klass](https://i0.wp.com/blog.veruce.cz/wp-content/uploads/klass.jpg?fit=400%2C266&ssl=1)
Žáci z Klass jsou stádní, agresivní, snadno manipulovatelní a hloupí. I proto jsem nenašla postavu, se kterou bych sympatizovala od začátku do konce. Lidé v pubertálním věku se však chovají stejně nelogicky jako postavy ve filmu. I proto stojí za to film vidět a snad jej i pouštět žákům jako prevenci. Velmi zajímavý je i navazující seriál, který rozebírá příběhy několika spolužáků poté.
Klass (Zkažená mládež)
Joosep je oblíbeným objektem šikany téměř celé jeho třídy. Stačí, aby se ho jednou zastal spolužák Kaspar, a stane se obětí i on sám. Proti Kasparovi se vlivem ostatních postaví i jeho dívka Thea, nejdříve se mu snaží domluvit a vtáhnout ho zpět na tu “správnou” stranu, později ho i zapře.
Vydání se na pospas třídním agresorům a jejich stádovitým spolužákům vygraduje absurdní scénou na pláži, ze které se člověku zvedne žaludek. Po ní už se Joosep s Kasparem se situací rozhodnout vypořádat po svém, a to dosti radikálně. Samotný závěr jsem po tom všem očekávala. Člověk s jejich řešením snad má chuť i souhlasit.
Snímek není po filmařské stránce nijak oslnivý. Nečekejte dějové zvraty, neočekávané rozuzlení ani zajímavou kameru. Film zaujme naopak svou obyčejnou reálností. Vykresluje hierarchii v jedné obyčejné třídě obyčejné střední školy, nastiňuje myšlení hlavních postav – bezradnost šikanovaných i touhu nevybočovat z davu u těch ostatních, kteří se drží pár vůdčích aktivně šikanujících osobností. Hlavním tahákem Klass je samozřejmě stále aktuální téma a nechá diváka položit si pochopitelné otázky: Kam až může zajít šikana začínající jako neškodné vtípky na něčí účet? Zavírali nad zjevnými znaky šikany ve třídě vyučující oči schválně? Muselo to dojít až tak daleko? Vážně by celá třída raději držela hubu a krok? Je vážně schopno pár vůdčích lidí přimět zbytek třídy, aby neměli vlastní názor, aby se tak snadno podvolili a sami se tak nestali outsidery?
Elu pärast (Třída – Život poté)
Na Klass volně navazuje sedmidílný seriál, který vykresluje osudy přeživších postav. Nápad ukázat vývoj ve třídě, která si tímto prošla, hodnotím jako výborný. Vzhledem k délce jednotlivých dílů však už na Klass ztrácí dech. Neustále se opakující scény z pláže a kantýny jsou pochopitelné, avšak po čase spíše otravné. S emocemi si však tvůrci vyhráli i zde.
První díl z pohledu emo gothičky Kerli se vrací k tomu, jak ji krátce před závěrečným masakrem oba útočníci pustili z jídelny ven. Idiotští spolužáci ji to dali sežrat poté, co v šoku utekla pryč a nezavolala policii. Sami zjevně vůbec nechápali, proč k radikálnímu vyústění v jídelně vůbec došlo. Výborný úvod do celého seriálu z pohledu té, která znechuceně opustila pláž ve filmu. Druhý díl z pohledu rodičů mě nebavil, v půlce jsem to vzdala, stejně tak pátý. Třetí díl ukazuje příběh třídní učitelky. Čtvrtý díl ukazuje příběh They, Kasparovy bývalé přítelkyně, která se ho marně snaží kontaktovat. Potom, co se stalo, se vyrovnává nejen s následky postřelení, ale i s bordelem ve vlastní hlavě. Byla to ona, kdo se nejdřív zastal Joosepa před Kasparem a pak se od Kaspara ve stejné situaci distancovala. Šestý díl pak vypráví o Toomasovi, jednom z hlavních šikanujících, který si zvyká na život na vozíku i na nové škole, kde se dlouho neutají, jak ke svému trvalému zranění přišel. O to zajímavější je, že jeho nová třída aktuálně řeší téma prevence a boje proti šikaně. Poslední díl se konečně vrací k přeživšímu útočníkovi Kasparovi a vyobrazuje jeho poměr s mladou advokátkou Ingrid. Ta překvapeně postupně zjišťuje, že před sebou nemá recidivistu a násilníka. Nakonec se rozhodne ho z toho vysekat na podmínku.
Nejlepší jsou díly zaměřené na konkrétní postavy, tedy první, čtvrtý, šestý a sedmý. Ostatní působí spíše jako vata. Nicméně je to pěkné psychologické rozvedení filmu.
Film Zkažená mládež jsem viděla a zanechalo to ve mně takovou stopu, že jsem na to musela myslet ještě hodně dlouho. Na to pokračování se určitě podívám také, docela mě to zajímá.
Neuvěřitelné, čeho jsou lidé schopni. Každopádně jsem četla v zajímavostech, že herci při natáčení hodně improvizovali, takže asi není moc těžké v takových filmech hrát.