![](https://i0.wp.com/blog.veruce.cz/wp-content/uploads/RELIKVIE2.jpg?fit=400%2C266&ssl=1)
Po deseti letech, kdy se do kin dostalo první filmové zpracování knihy o malém brýlatém čaroději, jsme se dočkali konečné bitvy v podobě druhé části sedmého dílu (o první části Relikvií smrti si můžete přečíst zde).
Druhá část plynule navazuje na konec té první, trio hlavních hrdinů se po dohodě s skřetem Griphookem vydává do Gringottovy banky najít další viteál v jednom z trezorů (to rozmnožování pohárků a odlet na drakovi udělali perfektně ;). Děj de facto zcela drží knižní předlohy a odchylky (kterých je naštěstí oproti jiným dílům docela málo nebo tolik netahají potterofilního fanouška za oči). Bellatrix jako přeměněná Hermiona patří k jedné z mých oblíbených scén.
Výrazného zkrácení se dočkaly zejména dialogy, které v knize vysvětlují množství otázek, které v průběhu 7 bradavických let vyvstaly. Filmařům se sice povedla postava Brumbálova bratra Aberfortha, vyjasnění Albusovy minulosti však bylo osekáno na pár holých vět a menší rozvedení by zde neškodilo. Úprav oproti knize se dočkalo prakticky celé dění, které následuje po příchodu do Komnaty nejvyšší potřeby.
Ti, co se těšili na sourozence Carrowovy, se nedočkají. Harry se místo utajovaného hledání něčeho havraspárského rovnou přizná Snapeovi k tomu, že je na hradě. O profesorův působivý útěk oknem ale ochuzeni nejsme. Stejně tak nechybí ani zabezpečení hradu – povolání kamenných strážců a kupole. Tady nemohu opomenout hlášku McGonagallové. Ostatně v dosti napjaté atmosféře celého filmu se i tak našel prostor pro úsměvné scény (například při proražení prvotní obrany hradu Nevillův náhlý úprk nebo otevření dveří Tajemné komnaty).
Ano, Tajemná komnata je jedna z mnoha věcí, která mě potěšila – je jí věnován náležitý prostor, stejně tak mě potěšilo i podpálení Komnaty nejvyšší potřeby a rozhovor s Šedou dámou. V době, kdy se odehrávají tyto tři události zuří ve škole bitva, na které se dají najít jak klady, tak nedostatky. Dá se však říct, že valná většina důležitých momentů nechybí. Děj u kladných hrdinů se střídá s děním u záporáků, Voldemort zuří a krom toho, že mu jeho úhlavní nepřítel ničí jeden viteál za druhým, jeho bezová hůlka ho neposlouchá tak, jak by měla.
Po zničení předposledního viteálu, tak přichází na řadu i zavraždění domnělého předchozího majitele neporazitelné hůlky, kde je divák postaven do situace hlavních hrdinů a může se jen domýšlet, jak přesně vražda Harryho od prvního ročníku nejméně oblíbeného profesora vypadala. Následující dění se však opět drží své knižní předlohy jako klíště. Harry po zjištění, kolik lidí v bitvě zahynulo, spěchá se Snapeovými myšlenkami do Brumbálovy pracovny. Jelikož však kapitola shrnující Severusův život patří k mým nejoblíbenějším z celé serie, jsem zklamaná z jejího osekání a nacpání do pár záblesků. Nicméně to hlavní z této části vyplývá i tak a Harry je stejně jako v knize postaven před to, co před ním Brumbál až do poslední chvíle tajil.
Scény, kdy se vydá vstříc svému osudu, se od knižního děje výrazně neliší. Ron s Hermionou dostanou za úkol zabít Voldemortova hada a Harry sám odchází dobrovolně na smrt.
Stejně jako chybělo mnoho povídání u Aberfortha, postrádala jsem vysvětlování po Harryho “smrti” na onom bílém místě, kde by správně měl mít nespočet otázek a zejména tu hlavní – že přežil (de facto už podruhé) svou smrt. Kromě pár úržkovitých informací se toho však člověk mnoho nedozví a Harry se opět ocitne v lese, kde mu nezbyde nic jiného, než předstírat to, že mrtvý opravdu je. Průvod Smrtijedů ho stejně jako v knize doprovodí do hradu, kde může po Nevillově proslovu “ožít” a bitva pokračuje.
Poslední bitva mě narozdíl od maličkostí s dialogy zklamala poměrně dost. Harry se s Voldemortem pere jako se spolužákem, který ho nečím naštval a závěřečný souboj se místo před zraky všech odehraje v troskách jen mezi nimi dvěma. Bez jakéhokoli vysvětlení a úplně jinak, než jak ji čtenář očekává. Voldemort se (stejně jako Bellatrix při souboji s Molly Weasleyovou) prostě rozprskne a celý dojem z popsané scény, kdy padne poražen naznak před zraky všech přeživších, vyprchá stejně rychle, jako on mizí v podobě těch tisíců kousků.
Narozdíl od mnohých recenzentů mi však nijak nevadí, že se poražení Voldemorta nijak neoslavovalo. Vzhledem k počtu mrtvých kladných hrdinů by to působilo až nepatřičně.
Co se týče části po 19 letech – ta je stejně přeslazená jako v knize a na nepovedenosti ji ještě přidal fakt, že postaršení herců se moc nepovedlo ;) Nicméně jsem se hned od začátku rozhodla tuto část ignorovat a na celkovém hodnocení filmu se proto nijak nepodepsala. Nakonec jsem se na čsfd rozhodla pro 4*, celkově se jedná o jeden z těch povedenějších dílů potterovské ságy.
75%
Harry Potter mě nějak za srdce nechytil, nečetla jsem ho a viděla jsem jen jeden díl, asi první.
Vidím to téměř stejně jako ty. Postavy a pár scén perfektní, ale to důležité uteklo… asi jsem od toho po té vydařené první části čekala příliš. Nejvíc mě mrzel právě ten “nedůstojný” konec (nejen Voldemortův).
ja se na to chystam teprve v sobotu, ale uz jsem stihla z nekterych lidi co to videli vythanout zazitky a na tu konecnou scenu maji asi vsichni stejny nazor. Ostatne, ono i v te knize to bylo takove.. klisoidni a kycoidni.
Mi se spis nelibi nazory nekterych lidi, ze prej rozdeleni posledniho filmu na dve casti byla ciste marketingova vec a ze producenti chteli vydelat. Ja jsem za to naopak vdecka, uz tak bylo v predeslych filme tolik osekano, tady se to alepson drzelo. Jiste, clovek nemuze brat knih a film podle ni dohromady, ale HP je predevsim knizni fenomen ze… no, jsem hodne zvedava :)
onni: přesně jak píšeš – taky jsem ráda, že film rozdělen byl, měli to tak udělat už minimálně od pátého dílu, nechci si ani představit ten nesmysl, kteý by vznikl, kdyby se sedmička měla nacpat do poloviny času. Knižní bitva sice je okecaná slušně, ale aspoň se v ní vysvětlí strašně moc věcí, filmová bitva je tak nějak nijaká.
Byla jsem na té půlnoční premiéře a musím říct, že jsem od toho filmu čekala víc. CHtěla jsem se dojmout a nešlo to. Nebylo to dojemné. Voldemort “puf” a bylo po něm, všichni bylo mrtvý nějak najednou a neprocítěně. Musím na to jít ještě a třeba změním názor, al ezatím mi to přijde prostě takové jalové.
Mě se tento díl líbil. Čekala jsem horší zpracování, ale vcelku mě to potěšilo. Jak píšeš, v bílé části není vysvětleno přežití…
Co se mi vůbec nelíbilo, bylo zmíněné Bellatrixino rozprsknutí. Tuto postavu jsem si docela oblíbila, takže mě mrzelo, že její smrt tak divně změnili.
A o 19 let později raději nekomentovat… Tiše jsem doufala, že to ve filmu třeba vynechají, ale ne, bylo to ještě horší, než bych myslela.
Jsem velký fanoušek Harryho,ale potom co tu čtu na ten film asi nepudu…
Scatttah: zas tak děsivé to není, taky jsem velký fanoušek a druhá filmová sedmička je daleko lepší než filmová čtyřka a šestka, za zhlédnutí to stojí :)
ok.tak diky
Tak už jsem taky viděla:) A musím říct, že hodnotím ještě o něco výš než ty, až na závěrečnou debilní scénu, která se ovšem drží knihy, to bylo prostě skvělé:)
Jsem ráda, že poslední část nezkazili. Po příšerně zfilmovaném šestém díle jsem čekala katastrofu, ale ta naštěstí nepřišla. Ten konec po 19 letech mě zklamal a bylo to spíš takové…úsměvné. Ale mohlo to vypadat i hůř.
Angel Darkwood: asi tak, u šestky jsem se přímo zděsila, co to s Potterem udělali.
Je pěkné, kolik si tomuto filmu dala prostoru v recenzi :) Moc pěkné, mám to ,,štěstí”, že jsem knihu četla dávno a nějak se mi toho Pottra podaří vždy zapomenout, takže jsem se při druhé části dost často otáčela na přítele: A tohle tam bylo? Vážně jsem si nepamatovala nic, jen ten konec, který mě v knize zklamal stejně, jako ve filmu. Přesně, jako praní spolužáků, navíc logicky by Voldemort do Harryho nekopal, ale okamžitě ho zabil.
A jaktože tedy přežil to Avada k.? Kdyžtak odepiš prosím na můj blog, jestli se ti chce.
Stejně tak mi přišlo až trapné, jak Nevill zabil toho hada, ale scéna v Tajemné komnatě byla krásná :) Další srdcervoucí scéna byla tak, kdy Draco odcházel s matkou po mostě pryč. A Snapeovi nebylo věnováno dost prostoru, ani Brumbálovi, ale od toho jsou knihy, aby se to člověk dozvěděl, nemžůeš od filmu čekat to, co ti dá kniha, kdyby to bylo slovo od slova stejné, byl by to spíš seriál.