![Nudné (?) Polabí](https://i0.wp.com/blog.veruce.cz/wp-content/uploads/polabi_pole-u-chrastan.jpg?fit=400%2C266&ssl=1)
Říkám si, zda je to nudné Polabí opravdu nudné? Jako milovník hor či přinejmenším značně zvlněné krajiny jsem ho tak vždycky vnímala. Nu, a pak jsme se do něj přestěhovali, do té nejplacatější krajiny v okolí.
Není tu ošklivo, jen to není místo, kam by člověk přijel a s otevřenou pusou zůstal hledět na scenérii okolo. Na druhou stranu bydlíme v oblasti, ve které se psaly dějiny. Hemží se to tu památníky na bitvy, tvrzemi i bývalými hradišti. Jediné, co tu opravdu často postrádám, je les v dochůzkové vzdálenosti. Na okraj toho nejbližšího to máme 7 km po silnici, a to prostě na odpolední procházku bez auta fakt není.
Na podzim je ale hezky všude a i to jinak nudné placaté Polabí je to toho důkazem. Fotky jsou pořízené nedaleko Chrášťan, které se nacházejí přibližně 7 km východně od Českého Brodu a zhruba 30 km východně od Prahy, konkrétně zde.
Nejlepší je podvečer
Na jaře jsme v těchto místech narazili na krásné jetelové pole (článek chystám), teď jsme si prohlédli lány polí v měkkém podvečerním světle. V tuto denní dobu vypadá krajina úplně jinak než třeba v poledne a také je to naše nejoblíbenější část dne na výlety. Většinou nám to vyjde tak, že za toho nejlepšího světla vidíme tu nejzajímavější část trasy (a pak se k autu vracíme po tmě :)).
Polabí je pro mně synonymem prázdnin u babičky a návratu do dětství. Nostalgicky jsem se zasnila a vzpomněla si na široké louky a pole, kytky, které jsem u nás na severu nikdy neviděla. Teď už jen tudy občas projíždím.
Krásné fotky
Děkuji! :)
Přestože žiji v krajině spíše hornaté, i rovina má své kouzlo. Veru- krásné obrázky to jsou.
Děkuji a ona má asi každá krajina svoje, jen každého možná přitahuje víc to, co zrovna nemá. :)
Krásné záběry, které nenudí. Dovedete zabrat kus krajiny tak, aby vynikl, ty výhledy vypadají opravdu dobře.
Děkuji! :)
Verunko, když jsem se z Děčínska přistěhovala do Nerátek, tak jsem dva roky pobrekávala a nelíbilo se mi tu. Oblast mezi Č.Brodem a K.Horou poznáváme již několik let a nestačíme se divit, co je tu památek a starých staveb. A nemluvě o polích, loukách, živí nás!
Dík za originální pohled na tuto krajinu. Jiřina z N.
Přestěhovat se k Neratovicím z Děčínska musela být asi velká změna, kam se na to hrabeme… A ano, je toho tady opravdu spousta k objevování. :)
Ona ta placatá krajina má taky něco do sebe, povedla se ti krásně zachytit! :) Jen škoda vzdáleného lesa, ten by mi taky chyběl…
Děkuji! A ano, to jediné nám tady opravdu schází. :)
Vůbec tyhle nesmírně sympatické a atmosféru podtrhující fotografie, nenudí.
Já žiji také v oblasti, kde protéká řeka Labe, ale to údolí je vysoké, kopcovité a když se přijíždí od Prahy, tak i velice impozantní.
Zrovna včera mne vykolejil dělník z mé stavby, když řekl, že ho Porta Bohemica tak uklidňuje, že by jí nikdy a za nic nevyměnil.
A tak jsem se tam jela podívat, po desáté, po sté a má svatou pravdu.
Přeji krásné dny.
Tvůj kraj nám pořád na seznamu navštívených míst ještě schází, resp. ta část kolem Ústí.a dál směrem na Děčín, už se ale těším, až tam někdy vyrazíme. :)
Polabí není vůbec nudné, aspoň jak di ho pamatuji já. Studovala jsem v Poděbradech, mám kamarády v Neratovicích a u Mělníka a moc se mi tam líbí . A procházky kolem Labe jsou nádherné
Podél Labe je to nedaleko od nás opravdu pěkné, to je pravda. :)
Moc pěkné fotky :). Pro mě to není nudná krajina. Naopak :). Podkušnohoří mi u nás nabízí samé kopce a kopečky, takže pro mě je rovina příjemnou změnou :).
Děkuji! :) Já zase ráda na ty kopečky, ale jak tu asi všichni shodneme, všude je nakonec krásně. :)
To je škoda, že do lesa je tak daleko, bydlíme v Brně a přitom máme les 50 m od domu. A několikakilometrovou procházkou se dostaneme do další čtvrti, kde bydlí mladší syn.
Ale zase ty památníky bitev, zbrojnošům se zřejmě nechtělo drápat do kopců :).
Je to škoda, ale objevujeme blízké okolí ve všech směrech a už se nám rýsují i méně nudné cesty. :)
Okolo Brna je to fajn, jednou za rok za dva se tam podíváme, konkrétně většinou na okraj Líšně.
Žiju v Polabí a pokaždé, když se vracím odjinud a ta krajina začne být rovinatá, tak mám pocit, že se fakt vracím domů a na horách se mi nelíbí. :) Vyhovuje mi placatá krajina kolem Prahy, mám dojem, že je všechno po ruce. V Praze za půl hodiny vlakem… :)
Ono je to asi o zvyku a hlavně o tom, že každému vyhovuje něco jiného. (A tak je to v pořádku). :)