![Mlžný les a pavučiny na Vysoké](https://i0.wp.com/blog.veruce.cz/wp-content/uploads/vysoka-mlzna.jpg?fit=400%2C266&ssl=1)
Předposlední zastávka našeho podivného výletu nás zavedla na úpatí hory Vysoká (1034 m n. m.) v Novohradských horách, kde jsme si užili pěkný mlžný les a pavučiny.
Na Vysoké jsme byli zhruba půl roku předtím, kdy jsme na ni jeli přivítat zimu. To byl taky celkem šílený výlet. ;) Teď nás Hojná voda přivítala úplně jiným počasím. V noci a ráno nám na spaní ještě nepršelo, cestou do kopce na Vysokou vlastně také ne, ale bylo ten den naposledy. Na druhou stranu to vůbec nebylo špatné, protože jsme si mohli projít jinak přelidněné Terčino údolí téměř liduprádné, o tom ale až v dalším článku.
Mlžný les a pavučiny
Nemá smysl se tady nějak více rozepisovat, toulali jsme se lesem, kudy nás napadlo, a užívali si tu tajemnou atmosféru.
Narazili jsme i na pár pavučin.
Roadtrip, co nedává smysl (2023)
Vyrazili jsme poznat Plzeňsko a Domažilicko, zejména Přimdu jsme chtěli vidět už léta. První zastávku jsme měli už na Rokycansku, poté v Plzni, ale z toho moc fotek nemám, takže začněme až v Bělé nad Radbuzou. Zmínit mohu ještě neúspěšný pokus navštivit muzeum Železné opony v Rozvadově, tím ale celá tahle tragikomická příhoda teprve začala.
Po úšpěšné návštěvě nejstaršího kamenného hradu u nás přišly očekávané deště, které měly podle předpovědí trvat několik dnů. Na běžnou turistiku nic moc (obzvlášť, když bychom pak měli s těmi mokrými věcmi spát v autě), ale domů se nám taky ještě nechtělo, tak jsme koukli, kde by následující den pršet s největší pravděpodobností nemělo. No nic moc, ale příznivěji to přece jenom vypadalo v Novohradských horách, kde jsme také měli (a pořád máme) ještě pár restíků.
Jo, tyto dvě oblasti od sebe dělí 220 km. A ano, i tam pršelo, ale více už v jednotlivých článcích.
Skvělé fotky, ta atmosféra je záviděníhodná!
Díky! Za tu atmosféru ten prapodivný výlet stál. :)